Pappa... Varför är du inte på jobbet?
Jag ska dit, men jag ville träffa dig först.
Är allt bra?
Vad har hänt med din skjorta?
Det är skitkallt. Du blir sjuk.
- Jag kan hämta nåt. - Nej, det behövs inte.
Ta kaffe åtminstone. Värm dig lite.
Herregud, se på dig.
När sov du senast?
Jag vet att du har det jobbigt.
Men den där gropen på baksidan...
Fortsätter du så här, gör du dig själv eller nån annan illa.
Jag älskar dig.
Jag gör vad som helst för dig.
Det finns inget du kan göra.
Jag fick de här av dr Rhodes när din mor gick bort.
Jag såg ut som du gör nu. Minns du det?
Jag försökte ta mig i kragen, men på nätterna...
Mardrömmar är inget att skämmas för.
Ta två såna här.
Sov lite.
Duktig pojke.
Du är en hjälte i mina ögon.
Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
Ta det lugnt, Frank.
Ta inte i för mycket.
Vad tycker du?
Ska vi ge det en chans till?
Visst.
Okej, en gång till. Överste Morty Bennett, Fort Bryon.
Jag infiltrerar här.
Jag går till Bennett och gör det jag måste.
Ja.
Sen går jag till hämtningsplatsen. Där väntar du med skåpbilen.
- Runt hörnet. - Ja. Är du med?
- Ja. - Bra.
Agent Orange.
Han vet att jag lever och är ute efter honom.
Det var han som tittade på videon från berget.
Jag vet det.
Om Gunner hade rätt, då vet överste Bennett...
Han vet Agent Oranges namn.
Ja.
Etthundratre...
Tack. Nej, det känns konstigt.
Är du i tjänst?
Betyder det att jag är din konfidentiella tjallare eller nåt?
Eller nåt.
Vad är det?
Inget. Jag tänkte bara.
Eller mindes, snarare.
Du ser trött ut.
- Jag har haft mycket att göra. - Vad bra.
Vad har du hittat?
Inget.
Jag har frågat alla som tjänstgjorde med Frank.
Jag sa att jag behövde prata.
Om han lever, vet han att jag letar efter honom. Då hör han av sig.
Men vi är inte så många och än har det inte gett nåt.
Jag vill hjälpa dig, men enligt mina källor -
- är Frank Castle död.
Han lever.
Okej.
Varför offentliggör du det inte i så fall, efter allt han har gjort?
- Jag har redan sagt för mycket. - Du behövde min hjälp.
Du sa att han var skadad.
- Hur kan du veta det? - Vi hittade bevis på eldstrid.
Nån gick blödande därifrån, som ensam överlevare.
Det låter onekligen som Frank.
Vem stred han emot?
Det vet jag inte än.
Kropparna fördes bort. Det fanns inga spår.
Utan Castle har jag ingenting.
Om han lever, så hittar jag honom.
Och efter det kanske jag kan sluta vara "nåt" -
- och bli nåt annat igen.
Jag gillade det.
- Det där nakna. - Jag vet vad du menar.
Ta det lugnt. Ingen hör ju.
- Berättade du om Castle? - Man brukar knacka.
Han var Castles bästa vän och kan veta var han är.
Du besvarade precis din egen fråga, och även nästa, som är: "Varför då?"
Nej. Nästa är: "Varför sa du inget till mig?"
Varför frågade du inte mig först?
Okej. Jag borde ha sagt det.
Det är en chansning, men vi har inget alternativ.
Du äventyrar både utredningen och mig.
Jag satte allt på spel för din skull.
Du ville inget säga till Hernandez, och ändå berättar du för Billy Russo.
Hur vet du att du kan lita på honom?
På samma sätt som jag litar på dig: instinkt.
Det där funkar inte.
Det inflikade smickret. Snyggt. Jag uppskattar det, men nej.
Av ren nyfikenhet... Påverkades instinkten i Russos fall -
- av att han är ruskigt snygg och liknar en modell?
- Tror du att jag är så ytlig? - Alla är så ytliga.
- Därför styr de snygga världen. - Vad ska jag säga?
Att du inte ska göra om det. Och mena det.
Det ska inte hända igen. Är det bra så?
- Det får väl vara det. - Bra.
Bennett måste vara där du sa.
Jag har kollat hans kreditkort, bankutdrag och samtalsregister.
Jag vet var han lämnar in tvätten, vad hans mamma fick i present.
Överste Bennett har gäster varje lördag kväll, samma tid.
Tro mig.
Han är upptagen när du kommer dit.
Ju fortare vi hittar honom, desto fortare kan jag ta honom.
- Agent Orange, menar du. - Vad är det?
"Honom", sa du. Du menar väl Agent Orange och inte överste Bennett?
- För det var inte planen. - Jag vet vad planen är.
Jag vill inte att du glömmer det när du har överste Bennett framför dig.
Du hatar honom, har ett vapen och blodet pumpar.
- Du vet hur det är. - Hur då?
Jag bara undrar. Är det så det är för dig?
När blodet pumpar, så -
- pang, pang? Ett rum fullt med döingar?
- Jag har aldrig dödat nån. - Nej.
Jag kanske ska vänta i skåpbilen den här gången.
Du kan gå in, eftersom du kan planen så bra.
- Jag har ju ont i armen. - Frank...
Jag inbillar mig inte att jag kan göra det du kan.
Jag uppskattar det du gör. Jag uppskattar valet du gjorde.
- Hela grejen är galen. - Vad menar du?
Att ta sig in på en militärbas.
Det jag funderar på är...
Tänk om nån försöker stoppa mig.
Ska jag döda en amerikansk soldat för att han gör sitt jobb?
Vi får hoppas att det inte blir så.
Vad står på?
En dag efter att vi identifierade Gunner Henderson -
- hittas han död på ett berg i Kentuckys obygd.
Varför tar vi inte det här på ditt kontor?
- Vilket jävla sammanträffande. - Ja.
Sen lade en kille handen på min rumpa och sa: "Den passar perfekt."
- Som om det var 70-tal. - Vilket kräk. Eller hur?
Har det hänt på riktigt? Jag vill veta vad du gjorde.
- Jag bröt av hans finger. - Självklart.
- Lyssnar du? - Ja, men det är svårt, -
- för vi står i korridoren och du viskar.
Poängen är att Hendersons död inte var en tillfällighet.
Han dödades först efter att vi kom honom på spåren.
Jag tror att mitt kontor är avlyssnat.
- Vad är ett sånt här ställe värt? - Ingen aning.
Byrån äger några stycken längs östkusten.
Gömställen, förvar, förhör... såna saker.
Jag kan se mig själv ha ett sånt här ställe, en vacker dag.
- Har du träffat Madani? - Det vet du.
- Ligger du fortfarande med henne? - Så ofta jag kan.
Du har väl sett henne? Tack.
Hon har inga spår.
Henderson var hennes ingång.
Vi behöver inte oroa oss för henne, om hon inte hittar Castle.
Hon hittar inte honom före oss.
Tro mig. Jag känner honom.
Tydligen inte så bra som du tror. Du borde ha dödat honom när ni sågs.
Landet har för mycket att förlora på att Frank Castle avslöjar mig.
Och om det blir så, dras du med i fallet.
Inga fler statliga uppdrag. Inget Anvil.
Ingen mr Billy Russo.
Ingen herrgård.
Vadå, skulle jag ha -
- dödat honom på piren, mitt på ljusa dagen, -
- framför en restaurangbil?
Nej, nån annan. En krypskytt.
Vet du...
Jag har alltid -
- sett dig som en mer handgriplig typ.
Din min när du förhörde afghanerna...
De pratade på, livrädda.
De var skräckslagna och du bara fortsatte att slå dem.
Det kom alltid ett ögonblick, -
- förr eller senare -
- då de förstod att de skulle dö.
Och du visste det också.
Du såg det.
Och då fick du världens stånd.
Är det din grej, Rawlins?
Jag dömer inte. Alla har sin grej.
- Håll dig till saken. - Det gör jag.
Jag såg dig göra samma min en gång. Samma skräck.
När Frank grumlade ditt öga, tänkte han också fortsätta.
Du visste det.
Alla dina storslagna ambitioner skulle gå om intet i ett sketet tält.
Och vem var det...
Påminn mig. Vem var det som drog bort honom?
Visst, ja.
- Det var jag. - Och jag är evigt tacksam.
Är det min tacksamhet du är ute efter?
Du skyddade bara din egen födkrok. Jag skapade dig.
Vet du vad jag tror?
Jag tror att den enda anledningen till att du ville döda Frank -
- var för att kunna glömma att han fick dig att känna dig -
- som en man som skulle dö.
Jaha...
Ska vi varna Morty Bennett att Frank Castle kanske är på väg?
Morty har en råttas instinkter och en hares mod.
Om han får veta att Castle lever, händer en av två saker.
- Han drar eller snackar. - Kan vi inte döda honom också?
Inte om det inte behövs. För många frågor.
Vi vill ha Morty vid liv och där vi kan hitta honom.
När Castle dyker upp, räddar vi hans liv. Vad kan han då klaga på?
Din favorit.
Sätt dig och ät, Morty.
Jäklar, vilken vecka jag har haft.
Du anar inte hur det är att bo på en bas full av idioter.
Tusen män letar ständigt efter mig för att jag ska ge dem order.
Om jag inte gjorde det, skulle de inte ens veta när de skulle skita.
Vad du har stökat till.
Du missade lite.
- Jag är inne. - Uppfattat, klart och tydligt.
Okej. Jag ser dig via drönaren.
Det är lugnt. Du kan fortsätta.
Vänta.
Kör.
Tyst.
Om jag ville höra dig, skulle jag ta bort munkavlen.
Jag vill inte höra ett enda ljud till.
Varken suckar eller stön. Inget.
Men om du sköter dig -
- kanske du får en belöning.
Perfekt. Vänta där.
Du har en vakt till vänster.
Han har gått. Det är lugnt hela vägen fram.
Jävlar, Morty.
Jag kom visst i rättan tid.
Han är här!
- Vår tur. Sätt fart. - Uppfattat.
- Herre, min skapare. - Inte direkt.
Det är grönt. Vi är uppkopplade mot hans telefon. Tre minuter.
KLONING PÅBÖRJAD
Upp med dig.
Castle, jag...
Fan, sluta slå mig!
Snälla, sluta.
1 % KLART
Döda mig inte, snälla!
De tvingade mig att göra det!
- Frank... - Döda mig inte.
Du har fyra fiender på väg. De närmar sig snabbt.
De är där om 30 sekunder.
Minsta pip från dig, så smetar jag ut din hjärna på golvet.
28 % KLART
Hur går det? Vi är halvvägs.
86 % KLART
Snart klart.
Tio sekunder till.
Fem, fyra, tre, två...
100 % KLART
Stick därifrån.
Ligg kvar.
Vilket fiasko. Upp med er!
- Vad gör du här? - Räddar ditt liv.
Så ta på dig byxorna, -
- och säg exakt det jag säger åt dig -
- när jag säger det.
Nej, vänta.
Fortsätt.
Sprid ut er. Placera ut vakter.
Följ med här. Sätt fart!
Kom igen!
- Enhet två till östra grinden. - Uppfattat.
Du kan fortsätta.
Upp med händerna.
Ställ dig på knä.
- Kom inte närmare. - Ta det lugnt.
Stanna där.
Jag vet att du har din plikt.
- Jag är inte din fiende. - Stanna!
Jag vill inte döda dig.
Hör på. Jag ska fortsätta ditåt.
Gör som du vill.
Stanna, sa jag!
- Ställ dig på knä! - Ge dig nu.
- Ställ dig på knä! - Ta det lugnt!
Kör.
Gick det bra?
Ja. Det är mycket enklare när man får döda folk.
...men det förstår ni ju själva.
Ali lutar sig mot honom.
- Ali tar stöd mot repen... - Hej.
Hej, pappa. Hur var det på jobbet?
Som vanligt. Det funkar för mig.
Kunde du sova?
Ja, lite.
- Mår du bättre? - Ja.
Vill du ha pizza? Den är kall, men god.
Här.
Bra.
Du ser ut att må mycket bättre.
Du behövde bara vila lite.
- När boxades de? - 1974.
Du var inte ens påtänkt då.
Jag tröttnar aldrig på det. Att se Ali ta emot stryk -
- och låta Foreman trötta ut sig i väntan på att slå till.
Jag avundas boxare.
Vadå? Att leva på att få stryk?
Nej, tack.
Man vet vem fienden är. Han står rakt framför en.
Man har bara en uppgift: att klå den andra.
Ali var uträknad.
Ingen trodde att han kunde vinna.
Ali kunde inte slå honom i närstrid, så han tröttade ut honom. Titta.
Han visste att det skulle göra ont, men var beredd att ta det -
- för att visa att världen hade fel.
Saken är den att du inte befinner dig i krig längre.
Verkligheten kanske är mer invecklad.
Men det är ingen kamp. Du måste ändå ta dig upp varje dag.
Och försöka leva ditt liv som andra människor.
Ser du? Foreman ändrade inte taktik. Han blev trött.
Och pang, så blev han golvad.
Ali återtog titeln, 32 år gammal.
- Han gav aldrig upp. - Tror du att jag har gett upp?
Jag vet inte. Jag vet inte vad du behöver. Jag är orolig för dig.
Foreman kunde inte göra som han brukade... och förlorade.
Den andra killen tänkte om och hittade ett sätt att vinna.
Du är smart och duktig.
Du klarar allt du bestämmer dig för.
Jag har gjort saker, pappa. Sånt som du inte vet nånting om.
Du har inte gjort nåt som du inte blev tillsagd att göra.
Du tog några smällar i deras krig. Nu måste du kämpa för din egen skull.
Jag borde ha dödat honom när jag hade chansen.
- Då hade vi inte lärt oss nåt. - Vad har vi lärt oss?
Vi tänker nog för mycket.
- Du menar att jag gör det, va? - Det stämmer jävligt bra.
Frank, den här kvällen var en framgång. Okej?
Du hade rätt.
De visste att vi skulle ge oss på Bennett. De väntade på oss.
De gillrade en fälla, men vi hade räknat med det.
De tror att de överlistade oss, men det blev tvärtom.
Förstår du? Om han ringer nån eller går nånstans, får vi veta det.
- Har det inte hänt nåt? - Nej, inte än.
Tror du att Bennett vet att vi spårar hans mobil?
Då skulle han ha stängt av den.
- Fan också. - Är du okej?
Ja.
Det var en...
Det var en ung kille där i slutet...
Jag tvingades göra honom illa.
En sån kille gör ett val.
Att vara lojal mot sitt land, sin flagga och sin enhet.
Sen kommer det nån skit som Bennett.
Han utnyttjar hans lojalitet.
Det är så att man kan spy.
Hädanefter tänker jag döda varenda en av dem.
RÖRELSE UPPTÄCKT
- Vad är det? - Bennett rör på sig.
Ni visste, era jävlar!
Ni visste att han skulle komma, men sa inget!
Nej, så fort vi fick veta, vidtog vi åtgärder som räddade ditt liv.
Han dödade mig nästan! Fattar ni det?
Ja, för du säger det väldigt högt...
Fy fan. Förstår ni hur mycket det krävs för att sopa undan det här?
Hela basen var på krigsstigen.
- Och vad sa du? - Det han sa åt mig att säga.
Hans läppar rörde sig, men orden var nog dina.
Ett hemligt träningsuppdrag, beredskap och skit.
Jag skällde ut hela bataljonen för att de lät inkräktaren komma undan.
Tur att de inte tog fast honom! Jag trodde att Castle var död.
- Vi också. - Tills ni fick upplysningar.
- Precis. - Jaså?
Hur kunde då Russo och hans team befinna sig på basen?
Utan min vetskap?
Och varför ropade subban "han är här"?
Ni använde mig som lockbete.
Ni tror att jag är dum nog att gå på skiten.
Utan oss hade Castle kopplat dina ballar vid ett bilbatteri vid det här laget.
- Men du skulle väl gilla det. - Kyss mig i arslet, löjtnant Russo.
Om jag vill ha din åsikt, så ger jag dig en.
Vad mig beträffar gäller rang än.
Vad sa du till Castle?
- Inget. - Tog han nåt?
Det var mig han var ute efter.
Han sa att han visste vad vi gjorde och ville veta vem du är.
- Vad sa du? - Inget.
Men han försökte få mig att snacka.
- Fick han våra namn? - Nej.
Jag sa åt honom att kyssa mig i arslet. Han fick inget av mig.
Tror du att jag skulle vara i livet om han hade fått det han var ute efter?
Där ser du, Billy. Jag sa ju att vi inte behövde oroa oss för Morty.
Klart som fan att ni inte behöver.
Men... vad gör vi nu?
Du får dra dig tillbaka, som vi har sagt hela tiden.
- Du har trängt in mig i ett hörn. - Och nu hjälper jag dig därifrån.
Vi fixar en ny identitet åt dig.
Ta pengarna du har tjänat på mig och börja om.
Sen ses vi aldrig igen.
- Castle hittar dig aldrig. - Det låter bra.
Russo ordnar allt.
När du har alla handlingar, hjälper han dig ut ur landet.
Till dess ska vi gömma undan dig.
Okej. Töm dina fickor.
Jag har väntat på att få komma hem så länge, -
- att det är svårt att tänka sig att det kan bli så.
De har levt dag ut och dag in med min död, -
- och så valsar jag plötsligt in där igen.
- Vi lär behöva gå i terapi. - Det blir inte lätt.
Du skulle säga: "Oroa dig inte. Det går jättebra."
Vill du att jag ska ljuga?
- Ja, det vill jag. - Herregud.
Våra turer i Afghanistan var 15 månader långa.
Man åker ifrån en gravid fru och kommer hem till en unge som kan gå.
Han ser en för första gången och skriker. Han vet inte vem du är.
- Du överlever nog. - Det är inte samma sak.
Varför inte?
Jag lät dem tro -
- att nåt hemskt hade hänt.
Det var för deras skull, men det kanske de inte förstår.
Jag har nog missat för mycket.
Lägg av. Du har inte missat ett skit. Du följer ju dem hela tiden.
Vet du om det?
Du gör som du vill, men om jag var du -
- skulle jag inte låta din fru få veta det. Hon skulle skära kulorna av dig.
Jag vet att du är orolig, men det är bara att gå in -
- och krama dem och inte släppa förrän de bönfaller dig.
Så skulle jag göra.
Jag är ledsen.
Var inte det.
Det var inte ditt fel.
- Ångrar du att du tackade nej till Billy? - Nej.
Erbjudandet finns kvar när vi är klara.
- Är du sen till nåt? - Nej. "Sen" hade varit bra.
Jag har missat det helt.
Jag är ledsen.
Det var bara en dejt.
Inte den första jag missar och säkert inte den sista. Det gör inget.
- Försöker du få mig att må bättre? - Ja.
Men det är säkert onödigt.
Om du sköter det här jobbet rätt, kvittar det vem hon är.
Hon får ändå spela andra fiolen.
Ingen gillar sånt.
Du kanske har rätt, men det skadar ju inte att försöka.
Kalla mig optimist.
- Jag ska göra dig en stor tjänst. - Jaså?
Du ska få ett oombett råd, helt gratis.
Jag är idel öra.
Det här jobbet går inte ihop med familj och vänner.
Det är ensamt.
Det passar avstängda personer bäst.
Och du, min vän, är inte avstängd.
Vet du vem du påminner mig om?
Vem?
Frank Castle.
- Ni är väldigt lika. - Det är vi inte alls.
Jag jobbar med rättvisa, och han...
Det är det vi försöker reda ut.
Vad ska vi göra åt buggen?
Jag har inte den blekaste jävla aning.
Det är ett av CIA: s gömställen.
Bennett måste ha åkt till Orange.
Var försiktig.
Lycka till med jakten.
- Vad fan är det här för ställe? - Ta det lugnt. Det är bara tillfälligt.
Här letar ingen efter dig.
Bäst att du fixar allt fort, -
- för den här tapeten tar kål på mig.
Alla ska vi dö på nåt sätt.
Ja. Bra att självtillräcklighet inte är dödligt, eller hur?
Du har aldrig gillat mig, va?
Nej. Ni från specialstyrkorna retar gallfeber på mig.
Överlägsna jävlar som spatserar runt som om er skit inte stinker.
Vad är det här?
Herregud!
Det jag sa...
- Jag menade inte... - Det handlar inte om det.
Det behövs inte. Jag ska ändå åka.
Imorgon är jag borta.
Ja.
Eftersom vi är öppenhjärtiga -
- så har jag aldrig gillat dig heller.
- Ja. - Det är klart.
En omgång -
- två omgångar.
Slantar och mynt.
Undertexter: Hanna Waurio